‫טאקנו!‬
‫...כמו שצריך?‬
‫הצלחת לקבור את הגופה כמו שצריך?‬
‫- רצח על ידי קללה‬ ‫חלק 4: פריט אבוד -‬
‫הצלחת לקבור את הגופה כמו שצריך?‬
‫מה את אומרת?‬
‫אם לא חופרים עמוק מספיק כשקוברים גופה...‬
‫הרבה פעמים כלבים שוטים יאתרו את הריח‬ ‫ויוציאו אותה מהקבר.‬
‫לא תשתף פעולה?‬
‫מה?‬
‫אני צוחקת.‬
‫נראה שאנחנו לא ממש מתאימים.‬
‫באמת...‬
‫אלה האופניים של טומיטקה, נכון?‬
‫למה אתה חושב?‬
‫ראיתי אותם כשפגשתי אותו לראשונה,‬ ‫והשלדה מיוחדת למדי.‬
‫אלה האופניים שלי.‬
‫ג'ירו בחר אותם עבורי, אז זה באמת הטעם שלו.‬
‫הבנתי.‬
‫אתה ואני לא נפגשנו הערב.‬
‫מה את אומרת?‬
‫אתה ואני לא נפגשנו הערב.‬
‫אם זה בסדר מבחינתך, לי זה לא מפריע.‬
‫נכון, כי זה עדיף מבחינתך.‬
‫למה את חושבת?‬
‫תפסיק לשאול שאלות.‬
‫אתה לא מסוגל אפילו לחשוב על זה לבד, ילד?‬
‫טוב, לילה טוב.‬
‫אם היא ראתה אותי, הייתי צריך להרוג אותה.‬
‫לעזאזל...‬
‫הלוואי שהיא תמות בעקבות‬ ‫הקללה של אויאשירו-סמה!‬
‫אני מאחר.‬
‫- סאטוקו הוג'ו -‬
‫היא פה.‬
‫היי. בוקר טוב, כולם.‬
‫אתה שוב מעופף היום.‬
‫אולי זו ההתרגשות מהפסטיבל שלא עוברת?‬
‫התרגשות מהפסטיבל? לא הלכתי אתמול.‬
‫ראית אותי רוקדת?‬
‫כן, הוא ראה אותך. לא שמת לב?‬
‫כמו שאמרתי...‬
‫קייצ'י התרכז כל כך בריקוד, שהוא אפילו‬ ‫לא שם לב ששיון החנונית מתחילה איתו.‬
‫היא נראתה כמו כזאת לוזרית!‬
‫איך היה בתחרות הירי?‬
‫טומיטקה הגיע למקום האחרון.‬
‫כולנו נהננו לשחק במשחק העונש.‬
‫נראה שגם ריקה תהיה במקום האחרון,‬
‫אבל לזכות במסטיק‬ ‫ולשנות את התוצאה ברגע האחרון...‬
‫אין ספק שאת חברה במועדון שלנו. כל הכבוד!‬
‫תודה רבה, קייצ'י.‬
‫על מה?‬
‫על הבובה הענקית!‬
‫שמחתי כל כך!‬
‫שמתי אותה ליד הכרית שלי,‬ ‫כדי שאוכל לטפל בה.‬
‫איזה בובה?‬
‫הבובה שהפלת.‬
‫היית כזה מגניב!‬
‫על מה את מדברת?‬
‫חוץ מזה, אני...‬
‫טוב! נתחיל את שיעורי אחר הצוהריים.‬
‫כן.‬ ‫-מנהיגת הכיתה, בבקשה.‬
‫כן!‬
‫חשבי רק על החלק הזה.‬
‫היי, רנה.‬
‫לגבי הפסטיבל אתמול...‬
‫מתי פגשתי אתכן?‬
‫אתה דיברת עם ריקה במקדש, לא?‬
‫כן. דיברתם בשמחה כשהיא לבושה כנערת מקדש.‬
‫דיברתי עם ריקה?‬
‫נכון. ומה עכשיו?‬
‫דיברתי עם ריקה?‬
‫איתך?‬
‫כן. דיברנו לפני שמיון והאחרות הגיעו, נכון?‬
‫איפה ומתי פגשת אותי?‬
‫פגשתי אותך...‬
‫כשיצאתי מחדר הפגישות עם ראש הכפר ואחרים.‬
‫כל כך הופתעתי!‬ ‫-ואז?‬
‫נתראה.‬
‫ביי, המורה.‬
‫רוצות לקיים פגישת מועדון? עבר הרבה זמן.‬
‫כן. יאללה!‬
‫מיו.‬
‫מועדון! מועדון!‬ ‫-מיו! מיו!‬
‫סאטוקו, אולי נעשה את זה לשם שינוי. בואי!‬
‫אני מעריכה את ההזמנה, אבל...‬
‫את צריכה קצת...‬
‫עזוב אותי בשקט, בבקשה.‬
‫אני גם...‬
‫הוא לא חזר, נכון?‬
‫האיש הזה.‬
‫מי לא חזר?‬
‫מי? הדוד שלך.‬
‫מה אתה אומר, קייצ'י?‬
‫מתי הוא נעלם?‬
‫כי הוא לא חזר אתמול, נכון?‬
‫אני באמת לא מבינה מה אתה אומר!‬
‫מה את אומרת, סאטוקו?‬
‫כי האיש הזה...‬
‫הוא...‬
‫גם אתמול הוא עשה הרבה דברים מרושעים.‬
‫הוא צעק, צרח וזרק עליי את האוכל שבישלתי.‬
‫זה היה חם ומלוכלך.‬
‫אני אפילו הייתי צריכה לנקות את זה.‬
‫אני...‬
‫לא יכול להיות...‬
‫הוא היה שם?‬
‫סאטוקו...‬
‫היי, קייצ'י...‬
‫למה אתה מתכוון כשאתה אומר‬ ‫שהדוד של סאטוקו לא חוזר?‬
‫למה?‬
‫למה שהוא לא יחזור?‬
‫קייצ'י, מה שאתה אומר מוזר.‬
‫אחרי שאני אגיע הביתה, אני מתכננת ללכת‬ ‫לחפש אוצרות, כי כבר עבר די הרבה זמן.‬
‫גם מיון באה.‬
‫בוא איתנו. כמובן, אין לך זכות לסרב.‬
‫לא יכול להיות שהוא שם...‬
‫להתראות, קייצ'י.‬
‫חכה בבית. אני אבוא לאסוף אותך מיד.‬
‫יש משהו שאני צריך לעשות.‬
‫משהו? כמו מה?‬
‫כמו מה?‬
‫סתם, דברים שאני צריך לעשות.‬
‫אם ככה, למה לא אמרת כשמיון הייתה פה?‬
‫מצטער. כואב לי קצת הראש.‬
‫יכול להיות שהצטננתי.‬
‫אז אני רוצה ללכת למרפאה כדי לקבל תרופה.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר, אם ככה.‬
‫אם אתה הולך למרפאה,‬ ‫אני חושב שכדאי שתלך בקרוב.‬
‫לפעמים הם סוגרים מוקדם.‬
‫תודה. אני אעשה את זה.‬
‫אתה צריך ללכת למרפאה.‬
‫אני אלך. בטוח.‬
‫אם את רוצה, אין לי בעיה להביא מחר‬ ‫את הקבלה מהמרפאה.‬
‫נשמע טוב.‬
‫אל תשכח לקחת אותה. אני אראה אותה מחר.‬
‫כמובן.‬
‫- סאטושי -‬
‫זרקתי את האלה לביצה.‬
‫זרקתי אותה בוודאות.‬
‫אם לא הרגתי אותו, האלה עוד תהיה פה.‬
‫לא פה, כמו שחשבתי.‬
‫- מרפאה -‬
‫קייצ'י מאברה, היכנס בבקשה לחדר הבדיקה.‬
‫שלום.‬
‫זו הפעם הראשונה שאנחנו נפגשים פה.‬
‫אז אתה באמת רופא.‬
‫מצטער.‬
‫לא נראה שאתה סובל מהצטננות.‬
‫בילית יותר מדי בפסטיבל אתמול?‬
‫גם אתה הלכת לפסטיבל, נכון?‬
‫כן, כמובן.‬
‫למרות איך שזה נראה,‬ ‫אני חבר בוועדת שילוח הכותנה.‬
‫ראית שם אותי?‬
‫האמת היא ששתיתי עם היושב-ראש‬ ‫וצוות המשרד הראשי.‬
‫אני מבין...‬
‫אתה שואל שאלות משונות.‬
‫למה?‬
‫אתה בטח תחשבו שמה שאני אומר מוזר,‬
‫אבל תקשיב בבקשה בלי לצחוק.‬
‫כמובן. דבר.‬
‫יכול להיות שיש מישהו שנראה בדיוק כמוני?‬
‫אני שמעתי שיש לפחות שני אנשים בעולם‬
‫שנראים בדיוק כמו כל אחד מאיתנו.‬
‫האגדות על הדופלגנגר מגרמניה‬ ‫מפורסמות אף הן.‬
‫דופלגנגר?‬
‫כן. שמעתי שזה מבשר רעות.‬
‫אממ... לא הלכתי אתמול לפסטיבל.‬
‫באמת? הוא יחול שוב בשנה הבאה. אתה תוכל...‬
‫זה לא העניין.‬
‫אני לא הלכתי לפסטיבל,‬ ‫אבל לפי מה שכולם אומרים...‬
‫עושה רושם שהם ראו אותי שם.‬
‫זה יכול להיות?‬
‫אז, הלכת לפסטיבל שילוח הכותנה,‬
‫אבל אתה לא זוכר שהלכת?‬
‫זה לא העניין.‬
‫באמת שלא הלכתי לפסטיבל.‬
‫עשיתי משהו אחר.‬
‫בזמן הפסטיבל לא היית במקדש,‬
‫עשית משהו במקום אחר.‬
‫אתה יכול להוכיח את זה?‬
‫ובכן...‬
‫אולי תשכב קצת.‬
‫תנוח ותירגע‬
‫באמת שלא הלכתי לפסטיבל!‬
‫אני בטוח לא טועה!‬
‫תירגע בבקשה.‬
‫אתה לא מבין בכלל!‬
‫אני כן מבין.‬
‫מאברה, אני מאמין לך.‬
‫לא יכול להיות שהייתי בפסטיבל,‬
‫כי באותו הזמן, אני...‬
‫הרגתי את הדוד של סאטוקו!‬
‫הרגת את הדוד של סאטוקו?‬
‫כן. הרגתי אותו אתמול בלילה.‬
‫למה עשית כזה דבר?‬
‫כדי להציל את סאטוקו.‬
‫החלטתי שזו השיטה היעילה ביותר,‬ ‫אז עשיתי את זה.‬
‫אני לא מתחרט על כך בכלל.‬
‫באמת...‬
‫אז לא יכול להיות שהייתי בפסטיבל.‬
‫מישהו היה עד לפשע?‬
‫אני לא חושב.‬
‫כי אם מישהו היה, אני בטח כבר הייתי במעצר.‬
‫אני רופא, אז אני לא יכול לתת את הסכמתי‬ ‫לנטילת חיים.‬
‫אבל אני אומר לך דבר אחד:‬
‫תודה שהצלת את סאטוקו.‬
‫יהיה בסדר. בסדר גמור.‬
‫כן...‬
‫אבל זה מוזר.‬
‫מה מוזר?‬
‫למרות שאני בטוח שהרגתי אותו...‬
‫נראה שהוא חי ונמצא בביתו.‬
‫יכול להיות שזה היה מישהו אחר, ולא הוא?‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫כי זה היה הוא כשעמדנו‬ ‫מחוץ לבית של סאטוקו, נכון?‬
‫כן...‬
‫אני בטוח. זו עובדה.‬
‫מה שהידיים האלו הרגישו‬ ‫כשפגעתי בו עם האלה...‬
‫בוודאות לא היה חלום או אשליה.‬
‫בוא נדבר על זה קצת יותר ברצינות.‬
‫לפני כן, אני אלך להכין לך תה שחור.‬
‫כבר שעת הסגירה, אז צריך לשחרר את הצוות.‬
‫תה שחור? אני אכין אותו.‬
‫בבקשה ערבב פנימה אמוברביטל וברומיסובל.‬
‫והסווה את הטעם עם חלב וסוכר.‬
‫הישנוניות הפתאומית עלולה לגרום‬ ‫לחוסר נוחות חמורה ולמאניה.‬
‫אם זה מה שיקרה, נצטרך לקשור אותו.‬
‫הבנתי.‬
‫המטופל ממציא סיפורים ובדיות,‬
‫והזיכרון שלו מליל אמש מבולבל.‬
‫זה נראה כמו הפרעה נפשית.‬
‫באמת?‬
‫תודה שהצלת את סאטוקו.‬
‫מה הקטע עם התודה? לעזאזל...‬
‫לעזאזל...‬
‫תמות.‬
‫דוקטור, יש בעיות! מצאו את טאקנו!‬
‫את טאקנו? איפה?‬
‫זה צירוף מקרים. זה חייב להיות.‬
‫אני חייב לבדוק את הגופה שלו קודם כל.‬
‫שמעתי שמצאו את גופתה החרוכה בהרי גיפו.‬
‫גופה חרוכה? טאקנו?‬
‫כי זה עדיף מבחינתך.‬
‫הלוואי שהיא תמות בעקבות‬ ‫הקללה של אויאשירו-סמה!‬
‫למה לעזאזל...?‬
‫הפרטים עוד לא ידועים,‬
‫אבל המשטרה המקומית אומרת‬ ‫שיש סבירות גבוהה מאוד שזה רצח.‬
‫אני חייב לוודא שהגופה שלו פה, בכל מחיר...‬
‫ערב טוב.‬
‫אוישי.‬
‫אני מאמין שראוי להוסיף "מר"‬ ‫כשפונים למבוגרים.‬
‫בבקשה, אל תשים לב אלינו.‬
‫תחשוב עלינו כעל עצים, ותמשיך לחפור.‬
‫המשך בבקשה.‬
‫חפור במהירות, בבקשה.‬
‫אני רוצה שתתחשב באלה שנאלצים לחכות בגשם.‬
‫אם הגשם מפריע לכם כל כך,‬ ‫למה אתם לא הולכים מפה?‬
‫תזיז את הידיים, לא את הפה, בסדר?‬
‫לעזאזל.‬
‫כן, בני אדם חייבים להיות צייתנים.‬
‫עוד כמה אני צריך לחפור?‬
‫לצעירים בימינו אין הרבה כוח.‬
‫קייצ'י מאברה, התחביב שלך הוא‬ ‫לחפור בורות בלילות גשומים?‬
‫אין לאף אחד כזה תחביב.‬
‫יש היום מבול.‬
‫אז לא יהיה אפשרי להבחין עד כמה תירטב.‬
‫איזה מין אוצר טמון כאן?‬
‫אתה יכול לומר לי?‬
‫חזיר מגעיל שכמוך...‬
‫גם אתה צריך למות‬ ‫בידי הקללה של אויאשירו-סמה!‬
‫כזה מורד...‬
‫זו הזדמנות טובה ללמוד איך מתנהגים.‬
‫העולם שקט בימינו, אבל כשאני הייתי בגילך...‬
‫היה מקובל להעניש ילדים באגרופים.‬
‫איושי.‬
‫כן.‬
‫תראה את זה.‬
‫מה זה?‬
‫כנראה צינור ניקוז ישן.‬
‫הוא די קשיח למגע.‬
‫אני לא חושב שאפשר לחפור יותר.‬
‫זה המקום הלא נכון?‬
‫לא. אין ספק שזה מרגיש שכבר חפרו פה.‬
‫אבל ברגע שהגענו לעומק הזה,‬ ‫האדמה נהייתה קשה לפתע.‬
‫אני חושב שחפרנו יותר עמוק מהבור המקורי.‬
‫אז, במילים אחרות, אתה אומר‬ ‫שמישהו חפר כאן בור.‬
‫וכיסה אותו באדמה בלי לקבור כלום?‬
‫זו בעיה, נכון, מאברה?‬
‫היא לא שם...‬
‫לא יכול להיות...‬
‫זה לא יכול להיות! הגופה שלו...‬
‫- בפרק הבא -‬
‫צלילי צעדים הם לחישות מהעבר.‬
‫מה שרואים היא המציאות בתוך הערפל.‬
‫מה ששומעים זה מחילה כלפיך.‬
‫כשהציקדות בוכות.‬
‫- רצח על ידי קללה‬ ‫חלק 5: התנצלות -‬
‫תוכלו להאמין בכך?‬
‫- תרגום כתוביות: טל אורבך -‬